2 intrări
17 definiții
din care- explicative (10)
- morfologice (3)
- relaționale (4)
Dicționare explicative
Explică cele mai întâlnite sensuri ale cuvintelor.
SAMARINEAN, -Ă s. m. și f., adj. v. samaritean.
SAMARITEAN, -Ă, samariteni, -e, s. m. și f., adj. 1. S. m. și f. Persoană aparținând unei populații din provincia palestiniană Samaria, provenită din amestecul israeliților cu coloniști aduși de cuceritorii asirieni, și care a constituit principalul nucleu etnic al statului antic Israel. 2. S. m. și f. Om milos; binefăcător. 3. Adj. Care aparține Samariei sau samaritenilor (1), referitor la Samaria ori la samariteni. [Var.: samarinean, -ă s. m. și f., adj.] – Din fr. samaritain.
- sursa: DEX '09 (2009)
- adăugată de blaurb.
- acțiuni
samarean, ~ă smf, a vz samarinean
- sursa: MDA2 (2010)
- adăugată de LauraGellner
- acțiuni
samarenină sf vz samarinean
- sursa: MDA2 (2010)
- adăugată de LauraGellner
- acțiuni
samarinean, ~ă smf, a [At: CORESI, EV. 151 / V: ~nian, (înv) ~rean, ~reanin / Pl: ~eni, ~ene / E: slv самарꙗнинъ] 1-2 smf Samaritean (1-2). 3-6 a Samaritean (3-6)
- sursa: MDA2 (2010)
- adăugată de LauraGellner
- acțiuni
samarinian, ~ă smf, a vz samarinean
- sursa: MDA2 (2010)
- adăugată de LauraGellner
- acțiuni
samaritean, ~ă [At: VALIAN, V. / V: (înv) săm~ / Pl: ~eni, ~ene / E: fr samaritaine] 1 smf Persoană care locuia, în Antichitate, în provincia palestiniană Samaria și care provenea din amestecul evreilor antici cu coloniști aduși de cuceritorii asirieni Si: samarinean (1). 2 smf Om bun, milostiv Si: samarinean (2). 3-4 a Care aparține Samariei sau samaritenilor (1) Si: samarinean (3-4), (înv) samareanesc (1-2). 5-6 a Privitor la Samaria sau la samariteni Si: samarinean (5-6), (înv) samareanesc (3-4). corectat(ă)
- sursa: MDA2 (2010)
- adăugată de LauraGellner
- acțiuni
SAMARINEAN, -Ă s. m. și f. v. samaritean.
- sursa: DEX '98 (1998)
- adăugată de IoanSoleriu
- acțiuni
SAMARITEAN, -Ă, samariteni, -e, s. m. și f. 1. Persoană aparținând unei populații din provincia palestiniană Samaria, provenită din amestecul evreilor antici cu coloniști aduși de cuceritorii asirieni, și care a constituit principalul nucleu etnic al statului antic Israel. 2. Om milos; binefăcător. [Var.: samarinean, -ă s. m. și f.] – Din fr. samaritain.
- sursa: DEX '98 (1998)
- adăugată de IoanSoleriu
- acțiuni
SAMARITEAN, -Ă adj., s. m. f. 1. (locuitor) din Samaria (Palestina). 2. om săritor, milos, gata de a ajuta; filantrop. ◊ (s. f.) limbă vorbită de samariteni (1). (< fr. samaritain)
- sursa: MDN '00 (2000)
- adăugată de raduborza
- acțiuni
Dicționare morfologice
Indică formele flexionare ale cuvintelor (conjugări, declinări).
samariteană s. f. (sil. -tea-), g.-d. art. samaritenei; pl. samaritene
- sursa: Ortografic (2002)
- adăugată de siveco
- acțiuni
samaritean (desp. -tean) adj. m., s. m., pl. samariteni; adj. f., s. f. samariteană, pl. samaritene
- sursa: DOOM 3 (2021)
- adăugată de gall
- acțiuni
!samaritean (-tean) adj. m., s. m., pl. samariteni; adj. f., s. f. samariteană, pl. samaritene
- sursa: DOOM 2 (2005)
- adăugată de raduborza
- acțiuni
Dicționare relaționale
Indică relații între cuvinte (sinonime, antonime).
SAMARINEAN s., adj. v. samaritean.
- sursa: Sinonime (2002)
- adăugată de siveco
- acțiuni
SAMARITEAN s., adj. samarinean.
- sursa: Sinonime (2002)
- adăugată de siveco
- acțiuni
SAMARINEAN s., adj. samaritean.
- sursa: Sinonime82 (1982)
- adăugată de LauraGellner
- acțiuni
SAMARITEAN s., adj. samarinean.
- sursa: Sinonime82 (1982)
- adăugată de LauraGellner
- acțiuni
- silabație: -tea-nă
substantiv feminin (F12) Surse flexiune: DOR | nearticulat | articulat | |
nominativ-acuzativ | singular |
|
|
plural |
|
| |
genitiv-dativ | singular |
|
|
plural |
|
| |
vocativ | singular |
| |
plural |
|
substantiv feminin (F12) | nearticulat | articulat | |
nominativ-acuzativ | singular |
|
|
plural |
|
| |
genitiv-dativ | singular |
|
|
plural |
|
| |
vocativ | singular |
| |
plural |
|
- silabație: -ri-tean
adjectiv (A17) Surse flexiune: DOR | masculin | feminin | |||
nearticulat | articulat | nearticulat | articulat | ||
nominativ-acuzativ | singular |
|
|
|
|
plural |
|
|
|
| |
genitiv-dativ | singular |
|
|
|
|
plural |
|
|
|
| |
vocativ | singular | — | — | ||
plural | — | — |
adjectiv (A17) | masculin | feminin | |||
nearticulat | articulat | nearticulat | articulat | ||
nominativ-acuzativ | singular |
|
|
|
|
plural |
|
|
|
| |
genitiv-dativ | singular |
|
|
|
|
plural |
|
|
|
| |
vocativ | singular | — | — | ||
plural | — | — |
samaritean, samariteanăadjectiv
etimologie:
- samaritain DEX '09 DEX '98 MDN '00
samaritean, samaritenisubstantiv masculin samariteană, samaritenesubstantiv feminin
- 1. Persoană aparținând unei populații din provincia palestiniană Samaria, provenită din amestecul israeliților cu coloniști aduși de cuceritorii asirieni, și care a constituit principalul nucleu etnic al statului antic Israel. DEX '09 MDN '00
- 2. Om milos. DEX '09 DEX '98 MDN '00sinonime: binefăcător filantrop
etimologie:
- samaritain DEX '09 DEX '98 MDN '00